Tekst: Oversatt av: ~ R u B r i c K ~ www.NorSub.com ~ Norske Undertekster!
Det er fullmåne. Sørg for å låse i kveld.
Det er bedre at ulven tar grisen enn deg.
Vi bor ved utkanten av en mørk skog. Få vet navnet på landsbyen vår-
- men mange har hørt om de forferdelige tingene som skjedde der.
Min mor sa alltid: "Ikke snakk med fremmede,"
- "Hent vann og gå rett hjem."
Jeg prøvde å være en lydig jente.
Valerie!
Tro meg, jeg prøvde.
Kom, la oss gå.
Har du kniven?
Ja, her.
- Pelsen er snøhvit. - Jeg skal lage et par støvler av henne.
- Gjør det, Peter. - Nei, gjør det selv.
TI ÅR SENERE
Jeg vet at snille jenter ikke skal jakte kaniner eller gå alene i skogen.
Men helt siden vi var barn-
- hadde han en egen evne til å få meg til å bryte reglene.
Peter! Treet kommer til å forbli der til etter at vi har spist.
- Gi meg den. - Hva får jeg for den?
- Har de ikke fortalt det? - Hva?
De har arrangert et bryllup mellom deg og Henry Lazar.
Mor fikk det som hun ønsket til slutt - penger.
Og Henry får det han alltid har ønsket - deg.
Hva gjør vi nå?
- Vil du gifte deg med ham? - Det vet du at jeg ikke vil.
Bevis det.
- Hvordan? - Røm med meg.
- Hvor skal vi rømme? - Hvor du vil.
Til havet, byen, fjellet...
- Er du redd? - Nei.
Virkelig?
Ville du virkelig kunnet forlate hjemmet ditt?
Din familie?
Hele ditt liv?
- Jeg gjør alt for å være med deg. - Jeg trodde nok du ville si det.
Gjorde du?
La oss gjøre noe med det.
Vi rømmer før noen legger merke til at vi er borte.
Jeg utfordrer deg.
Ulven...!
- Den drepte på nytt. - Men vi har jo holdt fred.
Ulven har brutt avtalen.
Hvem var det? Fortell!
Din søster.
Mor? Far?
Lucy!
Takk, Claude.
- Kom inn, Mrs. Lazar. - Jeg er virkelig lei meg.
La meg ta den der.
- Hei, Henry. - Lucy var en så god jente.
Han er din forlovede nå.
- Han kom for å vise sin sorg. - Jeg kjenner ham knapt.
Du vil lære ham å kjenne.
Gå ned dit. Vær så snill.
Bli med oss til kroen, Cesaire.
La kvinnene sørge på sin egen måte.
Jeg vil ikke gå.
Jeg elsket ikke din far da jeg giftet meg med ham.
Jeg elsket en annen mann-
- men etter hvert begynte jeg å elske din far.
Og han ga meg to fantastiske døtre.
Vi burde være takknemlige.
Det har gått 20 år siden ulven drepe et menneske.
Ja, ettersom vi har ofret vårt beste dyr ved hver fullmåne.
Vi holdt vår del av avtalen.
Så nå dreper vi den!
Jeg tilkalte fader Solomon.
Han har knust varulver og hekser i hele kongeriket.
- Han vil kvitte seg med dyret. - Nei.
Han vil ta fra oss hevnen vår.
Hvorfor var hun ute alene?
- Kanskje hun skulle møte en gutt? - Hun var ikke interessert av noen gutter.
Hun var glad i mitt barnebarn.
Hun pleide å komme forbi og følge ham som en trent hundevalp.
Den natten fikk hun vite at Henry var forlovet med søsteren hennes.
Hennes hjerte må ha brast.
Kanskje hun heller døde enn å leve uten ham?
- Så romantisk. - Prudence! Sånt sier man ikke!
Det fortalte hun aldri for meg.
Ikke bekymre deg, kjære. Henry har alltid likt deg.
Du er den søteste.
Jeg kommer for å vise min respekt.
Jeg vet veldig godt hvorfor du er her.
Jeg har allerede mistet én datter. Valerie er alt jeg har igjen.
- Du har ingenting å tilby henne. - Jeg har en jobb. Samme som din mann.
Jeg vet hva en tømmerhogger tjener.
Henry er vår eneste sjanse til et bedre liv.
Elsker du henne...
... så lar du henne gå.
Vi har alle sett beinrestene på stien ovenfor Mount Grimoire.
Det er der ulven har sin leir.
Den kan ikke gå i dagslys og ikke på hellig grunn.
- Vi har sølv. - Det ville drepe den.
Kanskje fader Auguste har rett.
Kanskje vi burde vente.
Kanskje du skulle prøve å finne motet ditt, min sønn.
- Vil du jakte ulv? La oss jakte, da! - La oss drepe den!
La oss drepe udyret!
Hva skjer?
La oss gå!
Vær forsiktig.
- Jeg kan ikke miste deg også. - Vi kan ikke holde på som dette.
- Du må gifte deg med Henry. - Du vet at jeg ikke vil ha ham.
Ikke gjør dette til noe det ikke er. Vi hadde det gøy, det var alt.
Jeg tror deg ikke.
Jeg har laget noe til deg.
Jeg ønsket å vente til bryllupet, men for sikkerhets skyld...
Du vil bli lykkelig igjen. Jeg lover.
Kom nå, Henry.
- Vi burde vente på fader Solomon. - Nei!
- Han vil være her i morgen. - Vi må drepe ulven!
Er det alle? Da går vi!
Takk, Adrien, for at du sto opp for Lucy.
Vi vil snart være i slekt. Du hadde gjort det samme.
- Lov å være forsiktig. - Ikke bekymre deg.
Ulven vil ikke ha meg. Jeg er for senete.
- Jeg er alvorlig, min sønn. - Jeg lover, mamma.
Bestemor?
Min elskling. Kom inn.
Vær forsiktig.
Det var så mye hun aldri fortalte meg.
- Vi var søstre, jeg burde fått vite. - Det var hennes valg.
Alle har hemmeligheter.
Husk hva min bestemor pleide å si:
- "Enhver sorg lindres... -... med brød".
Prøv denne.
Så vakkert...!
Jeg lagde den til bryllupet ditt.
Det føles ikke som bryllupet mitt. Det føles som...
... jeg har blitt solgt.
Pass deg nå.
Her er et veiskille.
Vi deler oss opp.
- Nok et veiskille. - Vi tar denne veien.
Nei. Vi bør holde sammen.
God morgen, elskling.
God morgen, bestemor.
Bestemor fortalte meg at ulven dreper hele familier.
Stjal barn fra sine senger.
Jeg trodde historiene bare var eventyr. Inntil nå.
Claude.
- For Adrien og hans oppofrelse. - For Adrien!
Stakkars Henry...
Henry?
Din far var en modig mann.
Jeg var nær nok til å kjenne dens lukt.
Jeg ble redd og gjemte meg. Jeg gjorde ingenting.
Jeg skulle ha blitt hos ham!
- Henry... - Gå!
Jeg vil ikke at du skal se meg slik.
Det var Henriks far du elsket. Lucy var forelsket i Henry.
Hun var et år eldre enn meg. Hun kunne giftet seg med ham.
- Hvorfor skulle jeg giftet meg med ham? - Jeg tror du vet hvorfor.
Jeg vil at du skal si det.
Lucy var Henriks halvsøster. Adrien var hennes far.
- Vet pappa om Lucy? - Nei.
Lov meg, at du aldri forteller dette.
Fader Solomon. Han er her!
Claude...
- Vi presenterer Hans Eminense... - Fader Solomon.
Pappa!
Vær så snill, ikke gråt. Ser du hvor redde disse barna er?
Det er en stor, stygg, ulv her, og noen må stoppe den.
- Er det villdyret som drepte moren vår? - Ja, det kan godt være.
Gå inn nå. Jeg kommer snart.
Det er en stor ære, Deres Eminense.
Velkommen. Du kom akkurat i tide til festivalen.
Som du ser, så har vi tatt oss av varulven.
Det er ikke en varulv!
Tilgi vår uhøflighet, men vi har levd med beistet i to generasjoner.
- Vi vet hva vi har å gjøre med. - Unnskyld min uhøflighet-
- du har ingen anelse om hva du har med å gjøre.
Jeg var akkurat som deg, en gang i tiden.
Min kones navn var Penelope. Hun ga meg to flotte døtre.
Vi var en veldig lykkelig familie.
Vi bodde i en landsby som dette.
Og som Daggerhorn, plagdes vår by av en varulv.
Ved en fullmåne, drakk jeg med vennene mine-
- og vi bestemte oss for å jage den.
Vi trodde aldri vi skulle finne den, med det gjorde vi.
Den rev istykker min beste venn.
Det skjedde fort. Så var den over meg.
Jeg hogg og hogg med øksen min.
Plutselig var den borte.
Jeg hadde hogget av en labb. Jeg tok den med hjem som suvenir.
Der fant jeg min hustru med en blodig fille rundt håndleddet.
Da jeg åpnet sekken med varulvens labb, var den borte.
Dette lå der i stedet.
Jeg fortalte jentene mine, at varulven hadde drept deres mor.
Men det var en løgn.
Jeg drepte henne.
Når en varulv dør, returnerer den til sin menneskelige form. Det der er-
- bare en vanlig gråulv.
Din varulv...
... er i høyeste grad i live.
Dette er ett av tre sølvsverd som er velsignet av paven.
- Får jeg kjenne på det? - Nei.
Dette er farlige tider.
Vet dere hva en blodmåne er?
De har ingen anelse på hva det er.
Et planetarium.
Den røde planeten konvergerer med månen én gang hvert 13 år.
Bare da kan en ny varulv skapes.
I løpet av den uken, føres varulvens forbannelse videre med et enkelt bitt.
Under en vanlig fullmåne, er varulvens bitt dødelig.
Men under blodmånen, er deres sjel i fare.
Blodmånen passerer på tre dager.
- I den tiden, er dere ikke trygge. - Jo, det er vi.
- Jeg har drept ulven. - I hulen på Mount Grimoire.
Dyret har lurt dere. Den fikk dere til å tro at den levde der-
- så dere ikke skulle lete etter den på det mest åpenbare stedet.
Ulven bor her, i landsbyen. Midt iblant dere.
Den virkelige morderen kan være din nabo, din beste venn.
Selv din kone.
Barrikader landsbyen.
Lås alle portene! Ingen forlater landsbyen før ulven er død!
Ulven er død.
I kveld feirer vi!
Feire på. Vi får se hvem som har rett.
Ulven er død!
Jeg skal puste og pruste og blåse huset ditt ned!
Kom, Valerie.
Jeg skal puste og pruste...
... og blåse huset ditt ned!
Jeg børster det av meg, så er jeg fin nok til å møte paven.
Du er min gode lille jente.
- Beklager. - Jeg vet. Gå hjem.
Jeg lurte deg.
Imponerende.
Hvor lærte du det?
Kom tilbake til festen, Claude.
Rose har visst gjort en erobring.
Kom, Prudence.
- Du forlot oss! - Ta det med ro, min venn.
Vi skulle holde sammen. Du stakk og forlot min far for å dø!
Vær så snill, slutt.
Hold hendene borte fra henne ellers, kutter jeg dem av!
La meg være i fred! Hva må jeg gjøre å få deg til å stoppe?
Jeg elsker deg, Peter.
Og hvorfor er du med Rose? Du liker ikke henne engang.
Det trenger jeg ikke, for å få det jeg vil ha.
Du er en ussel løgner. Jeg vet at du føler det samme som meg.
Den ensomme varmen i brystet mitt.
- Jeg kan ikke gi deg noe lignende. - Tror du jeg bryr meg om Henrys penger?
Du har en fremtid med ham. Jeg kan ikke la deg ødelegge det.
- Har min mor pratet med deg? - Valerie, jeg er feil for deg.
Jeg bryr meg ikke.
Jeg kunne slukt deg hel...
Vil du ikke ha meg?
Peter!
Kom og hjelp oss.
Det eneste livet jeg vil ha, er med deg.
- Hvor tok du veien? - Du vet det myke høyet på låven...?
Løp! Mot kirken!
- Peter! - Løp!
Nå skal du dø, beist!
Ulven kan ikke gå på hellig grunn. Løp til kirken!
Jeg så den!
Skynd deg!
Nå!
Hold den fast!
Det er sterk, men Gud er sterkere.
Gud er sterkere!
Jeg advarte dere!
Varulven deres er fortsatt i live!
Finn den!
Finn den...
Der borte!
- Du kan ikke unnslippe meg. - Herregud, du snakker. Hvordan?
Det eneste som teller er at du forstår meg, Valerie.
Du vet navnet mitt...
Hva gjør du?
- Menneskelige øyner. Mørkebrune. - Jeg kjenner deg godt.
Du drømmer om å forlate landsbyen.
La meg ta deg herfra.
- Vi er like. - Nei. Du er en morder.
Du er også en morder, ikke sant?
- Hva skjedde med kaninen, Valerie? - Jeg drepte den.
- Jeg vet. Bli med meg. - Nei.
Da vil gatene bade i blod og jeg begynner med henne.
Kom!
- Fader Solomon vil stoppe deg. - Han vil dø, som alle andre.
Jeg kommer tilbake etter deg innen blodmånen har forsvunnet.
Der! Skyt!
- Snakket du med ulven? - Den snakket til oss.
Med growling. Snakket du virkelig med den?
De vil tro at jeg er en heks. Ikke si det til noen.
- Kom inn på hellig mark. - Jeg må finne min bror.
Ingen går før soloppgang! For deres egen sikkerhet!
Vi tok feil da vi tvilte på deg.
Jeg har aldri sett et beist så sterk.
Det må komme ifra en lang og ubrutt blodslinje.
Hver generasjon er mer kraftfull enn den tidligere.
- Vi må finne den i menneskelig form. - Hvordan? Det kan være hvem som helst.
Den hadde ikke overlevd lenge ved å være fremtredende. Søk overalt.
Og se etter tegn.
Isolasjon.
Trolldom. Svartekunst.
Avvikende atferd. Merkelig lukt.
Deres hjem vil bli gjennomsøkt! Deres hemmeligheter kommer ut i lyset.
Er du uskyldig, har du ingenting å frykte.
Men er du skyldig...
... så sverger i Guds navn at du er fortapt!
Han er fremdeles i live!
Gi meg vann! Raskt!
Det var under blodmånen.
- Han må... - Han er min bror!
Et menneske som er blitt bitt er et fortapt menneske!
Åpne døren, Valerie.
Vi er alle i fare. Vi må vekk herfra.
Røm med meg.
... røm med meg...
Hent tingene dine. Vi må gå nå!
- Jeg kan ikke bli med deg, Peter. - Hvorfor ikke?
Jeg beklager.
- Hva skjedde? - Hun vil snart bli frisk igjen.
Ulven klorte henne bare. Ingen bitt.
Løft hodet hennes, Valerie.
Her, drikk dette, elskling. Det vil hjelpe deg å sove.
Sov nå...
Hva er det, elskling?
Ulven snakket til meg.
- Og du forstod den? - Like klart som jeg forstår deg nå.
Har du fortalt dette til noen andre?
Roxanne, men hun lovet å holde det hemmelig.
Det valgte å ikke drepe deg...
Jeg tror den ønsker meg levende.
Hent mer bandasje til meg.
Jeg må hente rent vann.
- Har Claude kommet hjem? - Ingen har sett ham.
Gå inn igjen. Nå!
Jeg så deg sammen med Peter.
Jeg vet du ikke vil ha meg på den måten.
Jeg har ikke tenkt å tvinge deg til å gifte deg med meg.
Jeg bryter herved forlovelsen.
Jeg beklager, Henry.
Fader Solomon, jeg fant noen som gjemmer seg i tunnelen!
Skynd dere!
- Det er min bror! - Få ham ned. Jeg ønsker å avhøre ham.
- Han er ikke ulven! - Se på ham. Se!
Han er i befatning med demoner. Klatre opp. Nå!
- Han har ikke gjort noe! - Her er beviset...
... på at han studerer svartekunst.
- Jeg kjenner ham. - Bedre enn jeg kjente min egen kone?
Du vet aldri hva noen er i stand til.
Få ham ned! Skynd deg!
Fortell meg hva ulven heter.
Si navnet...
Si navnet!
Nei, nei!
Romerne oppfant dette.
Et genialt system for å få fram sannheten.
Hvordan kan han gi deg et navn? Gutten kan knapt snakke.
Hør hvordan han synger sin kjærlighet til Satan.
Vi gjør dette for alles beste.
Hva er "bra" i alt dette?
Jeg drepte min kone for å beskytte mine barn.
Våre metoder for å behage Gud, er noen ganger mangelfull.
Men jeg tør allikevel utfører dem.
Hun sa det var viktig.
Jeg kom for å forhandle om min brors frigivelse.
- Sølvnegler...? - For å drepe varulven.
- Forsvinn. - Vær snill, jeg kan tilby mer penger.
Snu deg.
- Det er nok. - Vent! Jeg har noe annet.
Dersom du sparer min bror, skal jeg gi deg navnet på en heks.
Det er iallfall verdt noe.
Fortell hva du fortalte meg.
Hun kan klatre opp de høyeste trærne. Hun er raskere enn de andre jentene.
- Hun bærer en rød kappe. Djevelens type. - For noe tøv!
- Jeg har sydd den kappen. - Hold kjeft!
Fortsett.
Hun kan snakke med varulver.
Jeg så det med mine egne øyne.
- Fornekter du det? - Nei, det gjør jeg ikke.
Hva snakket dere om?
Den lovde å forlate Daggerhorn i fred hvis jeg ble med den.
Ulven er noen i denne landsbyen og den vil ha deg, Valerie.
Vet du hvem det er?
Jeg ville tenkt meg nøye om, hvis jeg var deg.
Fortell.
Fortell hvem det er.
Gi meg et navn.
Den vil ha henne - ikke dere.
Hvis dere vil redde dere selv, så gi den hva den vil ha.
- Vi kan ikke gi et menneskelig offer! - Vi har alle ofret noe.
Rettssaken er avsluttet. Gå tilbake til deres hjem.
Jeg sa gå hjem! Alle sammen!
- Jeg trodde du brydde deg om henne. - Det gjør jeg!
Jeg prøver å tenke rasjonelt på det hele.
Skal du prøve å redde henne?
- Jeg hjelper deg. - Så desperate er jeg ikke.
Jaha? Hva er planen din da?
Du har ingen i det hele tatt.
Du har sett låsen. Jeg har en smie med verktøy.
Du trenger meg.
Ja.
Men er du ulven, så hogger jeg hodet av deg.
Jeg gjør det samme mot deg.
For all del.
Hvor er min bror? Fader Solomonn skulle jo slippe ham.
Det gjorde han.
Bestemor...
Brød og tepper. Trenger du noe mer?
Jeg vil ikke at du bruker den kniven.
- Vi må finne ulven. - Før solen går ned.
Ulven vil ha deg, men først så drepte den søsteren din.
Jeg visste det ikke da, men Lucy var forelsket i Henry.
Da hun hørte om forlovelsen, ga hun seg selv til ulven.
Nei, det ville Lucy aldri ha gjort. Men hun sa kanskje noe til Henry.
Sørg for at hun får dette.
Cesaire?
Jeg skal redde din datter. Så tenker jeg å gifte meg med henne.
Jeg vil gjerne ha din velsignelse, men jeg kan leve uten den.
Hvordan kan jeg hjelpe?
- Vi har stengt. - Det er bare meg.
Hei, Henry.
- Jeg tok med noen kaker. - Takk.
Jeg ville bare takke deg for talen din i morges.
Smak, du.
- Det var veldig modig av deg. - Jeg sa bare hva jeg følte.
Du har ingen plikt til å forsvare Valerie. Dere er ikke forlovet lenger.
Hun elsker en annen, det betyr ikke at jeg sluttet å bry meg om henne.
- Antar at Lucy følte det samme om deg. - Hun var forelsket i meg.
Mer enn det. Hun hadde nok gjort hva som helst for deg.
Kanskje t.o.m. sagt ja til å møte deg under fullmånen, om du hadde spurt henne.
Hvorfor gjør du dette?
Tror du at jeg er ulven? Anklager du meg for mord?
Jeg anklager deg ikke for noe.
Jeg vil bare finne ut sannheten.
Det er deg...
Herregud, det er deg...! Jeg kjenner lukten.
- Hva er det for lukt du kjenner? - Natten min far døde-
- kjente jeg lukten av ulven. En intens aroma.
Og den lukten er over alt på deg nå. Hva gjør du i huset helt alene?
Hva gjorde du når Lucy døde?
Du vet ikke, sant?
Jeg vet hva du prøver på. Du får ikke legge skylden på meg.
Bli med oss.
- Jeg har ikke gjort noe. - Det er bare en forholdsregel.
Fader Solomon vil ikke ha noe besvær fra heksens familie.
Det er på tide å ta på deg ditt skjøge antrekk.
Valerie!
Jeg gjorde mitt beste for å beskytte deg og Lucy.
Jeg vet det, pappa.
Du lærte oss å være sterke.
Fader Solomon har laget en maske for offentlig skam.
Selv mine venner stirret og fordømt meg.
Hva om de hadde rett? Ulven kan vite noe jeg ikke vet.
- Jeg har kanskje et mørke i meg? - Gå hjem, alle sammen!
Jeg beklager, Valerie. Jeg ville aldri at dette skulle skje.
Velsigne deg, mine kjære.
- Prudence. - Valerie?
Roxanne ville at jeg skulle fortelle hvor lei seg hun er.
- Hun sa det for å redde sin bror. - Jeg vet. Fortell at jeg tilgir henne.
Jeg ville bare si...
- Jeg vet ikke hva jeg skal si. - Du behøver ikke å si noe.
Men jeg vil...
Du lurte kanskje Roxanne, men du lurer ikke meg.
Du har alltid vært for god...
... for vakker...
... for perfekt!
Du lurte oss!
Nå, får du hva du fortjener.
- Jeg tror du bør gå, Prudence. - Ja. Det er nok ikke så mye tid igjen.
Ulven kommer.
Ulven bor her... Din nabo... Din beste venn... Kanskje din kone...
- Du er den søte... - Jeg kan sluke deg hel...
- Du vil bli lykkelig... - Jeg kjenner deg godt...
Vet du hvordan man dreper en tiger, fader Auguste?
Du binder fast din fineste geit...
... og venter.
Brann!
Slukk den!
Stopp!
Jeg skal få deg vekk herfra.
Sitt stille.
Der! Han tar heksen! Skyt!
- Hvis det ikke er ulven... - Han hjelper en heks!
- Skyt! - Nei!
Løp.
- Han startet brannen. - Lås ham inn. I elefanten!
Heksen har rømt!
- Kom hit! - Finn heksen!
Kom, Peter møter oss med hester.
Valerie!
- Hvor er Peter? - Jeg vet ikke.
Han sa han ville være her.
Kommer han ikke, tar jeg med deg herfra.
... la meg ta deg herfra...
Tror du jeg er ulven?
- Finn heksen! - Rør på dere!
Skynd dere!
Her inne.
Vi burde gå til kirken.
Ulven kan ikke gå på hellig grunn.
Jeg hørte noe der borte.
Der! Etter dem!
- Henry! - Løp, Valerie.
Jeg forlater deg ikke her.
- Vi krever at det er et fristed! - Dere er ikke på hellig grunn, enda.
Denne...
... tilhører meg.
Vil du ha henne levende?
Drep den!
Valerie...
Gå ut gjennom porten ellers raserer jeg landsbyen.
Følg meg før soloppgangen.
Ta din beslutning.
Jeg vil ikke at du ødelegger mitt hjem.
- Jeg blir med deg. - Nei, Valerie!
- Bare du lover å la dem være i fred. - Jeg tillater ikke at du ofrer deg.
- Ikke jeg heller. - Vi står ved hennes side til slutten.
Du kan ikke gjemme deg for meg.
Heksen må fordømmes!
Under blodmånen er en bitt mann fordømt.
Mine barn kommer til å bli foreldreløse.
Min bror hadde også barn.
Mitt eneste ønske var å hjelpe.
Å beskytte oss fra mørket.
Under blodmånen er en bitt mann fordømt.
Hvor er Peter?
Bestemor, så store øyne du har.
Det er for at jeg skal se deg bedre, min kjære.
Bestemor, så store ører du har.
Det er for at jeg skal høre deg bedre, min kjære.
- Så store tenner du har. - For at jeg skal kunne spise deg.
Hva gjør du oppe, Valerie?
Jeg var så bekymret.
Det ser mye bedre ut.
- Hvor skal du? - Til bestemor.
Jeg tror hun er i fare.
Vi går etter ulven, før stormen skjuler alle spor.
Den vil snart være menneskelig så vi endelig kan drepe den.
- Og jeg har... - Hva? Fortell.
Peter er fortsatt savnet.
Jeg gjør det som trengs.
Vær forsiktig.
Valerie!
Takk og lov at du hadde rett.
- Hvor har du vært? - Jeg var innlåst hele natten.
Til slutt klarte jeg å rømme.
- Hold deg unna meg. - Tror du meg ikke, Valerie?
Jeg kommer til å skade deg.
Nei, det vil du ikke.
Vær så snill, ikke gjør det.
Bestemor?
Er alt bra, bestemor? Jeg hadde et mareritt av en drøm.
Jeg har det bra. Jeg våknet nettopp. Det er suppe hvis du er sulten.
- Jeg tror ulven er der ute. - Vi er trygge her, kjære.
Spis opp og husk: "All sorg lindres med brød".
- Sånn ja. Spis nå, min kjære. - Hva er dette?
Hva gjør du her, far?
- Hvor er bestemor? - Jeg hadde ikke noe valg.
Hun skjønte til slutt hva jeg er.
- Hvordan kunne du gjøre dette? - Sett deg... Sitt!
Valerie... Jeg har blitt så lite respektert.
Jeg har nøyd meg med mye mindre enn hva jeg fortjener.
Jeg bestemte meg for å flytte til byen.
- Det er rikere jaktområder der. - Hvorfor stakk du bare ikke?
Fordi jeg elsket jentene mine. Jeg ville at dere skulle bli med.
Men du var tvunget til å vente på blodmånen.
Fødselsretten går først til min eldste datter.
Så jeg forfalsket et brev.
Men da jeg prøvde å snakke med henne... Henry kommer ikke, Lucy.
... så forsto hun meg ikke. Mine avkom skulle ha forstått.
Da skjønte jeg det.
Lucy kunne ikke være min datter. Moren din løy for meg.
Men det visste du allerede, ikke sant?
Etter år med forsiktighet, mistet jeg kontrollen.
- Jeg er lei meg for Lucy. - Du tok hevn på mor.
Og på hennes elsker.
Henry kjente lukten av ulven den natten.
I går også.
Han trodde at lukten kom fra bestemor.
Men hun har levd med den lukten i hele sitt liv.
Min far var også en ulv.
Lukten var fortsatt på klærne hans.
Mor forsto aldri hva det betydde...
... inntil det øyeblikket da hun døde.
Jeg elsket henne og Lucy. Jeg ville aldri skade dem.
Følg meg, Valerie. Det er den siste blodmånen i natt.
Ett bitt - og du blir som meg.
Jeg vil ikke gjøre hva du gjør.
- Jeg kan ikke. - Jo, det kan du.
Mitt blod flyter allerede i dine årer.
Det er en gave som min far ga til meg og jeg kan gi det til deg.
Jeg er sterkere enn han var. Du vil bli sterkere enn meg.
Tenk deg. Du vil bli uovervinnelig.
Det må finnes en Gud, ettersom du er Djevelen.
Og du er Djevelens datter.
Du er ikke like skremmende når solen er oppe.
Hvordan vet du det?
Pappa! Jeg har noe til deg.
Peter... Få meg ut herfra.
Han bet meg...!
Når månen går opp, kommer jeg til å bli som ham.
Et monster...
Hele min verden raste sammen. Jeg så alt med nye øyne.
Alle løgnene... Min mors, min fars.
Det var alt jeg hadde igjen.
Peter!
Selv når jeg tvilte på ham...
... selv når jeg såret ham, så var Peter ærlig.
Beklager.
Ingen må noensinne vite om faren din.
De kommer til å henge deg ettersom du er ulvens datter.
Peter!
Jeg må vekk herfra. Du vil ikke være trygg med meg.
Inntil jeg lærer deg å beskytte deg mot...
- Jeg venter på deg. - Jeg trodde nok at du ville si det.
Det var den verste vinteren jeg kunne huske.
Med tiden, innså mor at far ikke ville komme tilbake.
Henry fant sitt mot. Han valgte et hedersfylt liv.
Han beskyttet oss fra mørket.
Daggerhorn gikk tilbake til sitt gamle jeg igjen.
Ulven kom aldri tilbake, men landsbyen fortsatte å leve i frykt.
Det var det eneste livet de kjente til...
... men jeg kunne ikke lenger bli boende der.
Jeg følte mer frihet blant skogens skygger.
Å leve fra hverandre har sin risiko. Men av dem, er jeg mindre redd.
Tekst: Oversatt av: ~ R u B r i c K ~ www.NorSub.com ~ Norske Undertekster!